Dar gerokai prieš kelionę į Varšuvą, mano „must-see“ objektų sąraše nusėdo Neono muziejus. Nei kada ypatingai domėjausi chemija, nei teko artimiau susipažinti su iškabų menu (teisybės dėlei, vieną iškabą esu užsakinėjusi, bet ji buvo ne neoninė ir nelabai meninė). Bet muziejus save pristato kaip dažniausiai instagramerių fotografuojama vieta Varšuvoje, todėl man, Instagrame praleidžiančiai daugiau laiko nei bet kuriame kitame socialiniame tinkle, tai negalėjo praslįsti pro akis. Taip Neono muziejus įsitvirtino mūsų lankytinų objektų plane antruoju numeriu.
Įsikūręs mažai turistų numintame miesto rajone, šis muziejus pasitiko mus didžiulėmis prie pastato suguldytomis senomis iškabomis. Lietumi grasinančio dangaus fone aptrupėję, be neoninės gyvybės ženklų, lyg po nevaldomos stichijos siautėjimo ant praėjimo užvirtusios milžiniškos raidės iš karto sukuria apokaliptišką nuotaiką. Kartu žadėdamos, kad nuobodu nebus. Ir iš tiesų, viduje viskas daug smagiau.
![](http://mytravellab.com/wp-content/uploads/2019/11/02a-1024x768.jpeg)
Po grėsme alsuojančių gigantų muziejaus patalpa atrodo jaukiai nedidelė. Lankytojus pasitinka ryškiaspalviu neonu spinduliuojančios iškabos iš įvairių (neono) istorijos tarpsnių. Viena kitą stengėsi pranokti savo spindesiu, viliodamos savo išskirtinumu, kviesdamos jas fotografuoti ir dalintis socialiniuose tinkluose.
Reikia pripažinti, kad fotografavome tikrai daugiau, nei sveikas protas leidžia dėti į Instagramą. Nes nuotraukos gavosi tikrai smagios, labai spalvingos ir tarsi pačios besiprašančios į viešąją erdvę.
![](http://mytravellab.com/wp-content/uploads/2019/11/IMG_20191028_132954-01-768x1024.jpeg)
![](http://mytravellab.com/wp-content/uploads/2019/11/IMG_20191028_133335-1-1024x768.jpg)
![](http://mytravellab.com/wp-content/uploads/2019/11/IMG_20191028_134502-01-2-1024x768.jpeg)
![](http://mytravellab.com/wp-content/uploads/2019/11/IMG_20191028_135936--1024x260.jpg)
Muziejaus patalpa didelė, bet draugiškai suplanuota. Apėjome ją ne kartą ir ne du. Kažkodėl nesinorėjo išeiti, buvo smagu, tarsi kalėdinėje mugėje. Vaikai susigalvojo žaidimą: nufotografuoti skirtingo šrifto raides ir iš jų sudėlioti savo vardus. Tada surasti šuns vardo raides. Tada surinkti ir nufotografuoti visą abėcėlę. Kažkokia magiška fotografavimo epidemija mus visus buvo apėmusi. Reikės išsiaiškinti, ar tai nebus šalutinis neono poveikis pasireiškęs.
Išėjome iš muziejaus po geros valandos visi pakylėtos nuotaikos. Net toptelėjo mintis, kad tai buvo „number 1“ Varšuvoje. O gal tik po visos ankstesnės dienos mokslinių faktų ir atradimų pavargusiam protui taip pasirodė. Nes juk ir jam kartais norisi tiesiog lengvo ir neįpareigojančio spindesio.